Юли Август Продукшън представя
Филма на Ейтан Грийн
"Всичко започва в морето" (3 сцени от детството и смърт)
Първа сцена: Морето
Translation ZALMEN BEHAR
Ох. Горещо е. Ох!
Ох, горещо е.
Какво се смееш?
Пари като огън!
Никога не съм чувствал нещо толкова горещо.
Доста приятно е тук. - Да... много приятно.
Ето, дай ми това.
Нека останем тук. Тук е добре. - Къде? - Тук, където сме.
Просто така? Тук? Защо? - Защо не?
Ето го Тувия. Знаех, че ще бъде тук днес.
Ела тук, лайно такова.
Излез от водата, има подводно течение.
Ей, тъпако!
Не ми харесва тук. Нека продължим. - Но защо? Тувия е тук!
И какво от това? Той е животно.
Защо? Той е забавен. Вози децата на неговият голям сърф и изобщо.
"Изобщо"? Какво "изобщо"?
Точно това е причината, поради която не искам да остана тук. Да вървим.
Че какво не ти харесва на този човек Тувия?
Той обича децата твърде много. - Е, какво? Аз също. Какво лошо има в това?
Той е хомо. Вози децата в морето на неговият голям сърф
и Бог знае какво прави с тях там.
Ето. Тук е прекрасно. И няма почти никакви хора тук.
Страхотно. Хайде, Ной.
Палатката ли разпъвате вече? Чакай, нека се насладим на водата.
Ще разпънем палатката, така ще е по-удобно.
"По-удобно", разбира се. Ще легнеш вътре и ще заспиш.
Защо не можем да се насладим на водата поне веднъж?
Какво си се нацупил?
Писна ми от вашите спорове. Винаги спорите. За всичко.
Писна ти? Наистина ли? Знаеш ли какво? Дай ми дюшека.
Дойде ми до гуша от всички вас и искам да вляза във водата.
Татко, може ли да ми надуеш дюшека, моля те?
Дай ми го, аз ще го довърша.
Добре, дай ми го. Стига толкова. Благодаря.
Не. - Какво означава "не"?
Извини се.
Извинявам се. Малко съм разстроена днес, дори не знам защо.
Благодаря.
Имат на разположение целия плаж, но трябва да дойдат точно тук?
Йеуда! Хайде, да започнем да разпъваме палатката.
Уди, ела да помогнеш.
Уди, по три части, всяка една в другата и правиш един прът.
Не разбирам това.
Не! Така е... дръж го там, просто ей така.
Дай на татко. - Дай ми го тук.
Здравейте, извинете, че ви прекъсвам.
Казвам се Едуардо. Едуардо Шифер. - Здравейте.
Бих искал да ви попитам нещо, може ли? - Разбира се.
От тук ли сте? - Да, всъщност, роден съм в Йерусалим,
но жена ми е от тук. - Аз съм от тук. - Всички сме.
Бих искал да знам как наричате този плаж.
Барнеа. Плаж "Барнеа". Така го наричат всички.
Страхотно и защо идвате точно тук, ако мога да попитам?
Защото е изолирано, тихо. Съпругата ми харесва този плаж.
Тате, виж! - Здравей, красавице. Ела тук, ела тук.
Тя се интересува само от това, булки.
Мисли, че младоженеца ще дойде от морето, така че тя е готова.
Беше в някаква книга, която прочете. - Уди!
Уди.
Хайде, водата е страхотна. - Ела след това при нас, Уди?
Какво става, Уди? Какво гледаш? Влизай вече.
Но бъди внимателен, Уди. Ной, да продължим с палатката.
Голям кеф е тук, нали? - Да, така е.
Но може би по-късно да се върнем при другия плаж?
При онзи Тувия ли? Няма начин.
Знаеш ли, че брат му е най-силният човек в Ашкелон?
Наистина ли? Откъде знаеш? - Бени ми каза.
Той е бил националния шампион по борба.
Но Тувия е по-силен от него.
Извинете. - Няма проблем, всичко е наред.
Уау... знаеш ли, ти си много красива булка.
Кой е младоженеца? - Татко.
Страхотно. Знаеш ли, най-доброто място за игра е между баща ти и водата.
Отиди да кажеш на майка си.
Не се ли отдалечихме малко?
Йеуда!
Татко!
Виж къде ги е отнесло.
Татко!
Йеуда!
Татко! - Струва ни си, че жена ви се дави.
Първа видях.
Изчакай тук и извикай помощ.
Дина, Йеуда идва. Йеуда идва Дина.
Не се притеснявайте. Ще бъде там скоро. Всичко ще бъде наред.
Защо дойде, Йеуда? - Как така, защо?
Исках да викнеш помощ. Сега какво? Ще се удавиш с нас?
Едвам плуваш.
Добре, няма значение. Отдъхни си.
Няма въздух в дюшека. Издиша.
Но ти току-що го наду!
Така е, сигурно има дупка някъде.
У дома също го напомпахме,
а когато дойдохме тук вече нямаше въздух.
Ной!
Ной, доведи спасител!
Ной! - Успокойте се, аз ще отида. Стойте тук.
Не ми казахте, че Вашия син не умее да плува.
Той е неин съпруг, не ми е син. - Вземи това.
Виж колко красиво плува татко.
Като лебед.
Няма да се справи, твърде далече е. Той също ще се удави.
Защо говориш така.
Благодаря. - Благодаря много.
Благодаря. - Няма достатъчно въздух в дюшека.
Знаем. Издиша. Има дупка някъде.
Хайде, ритайте заедно с мен към плажа.
Хайде.
Не се движим.
Има подводно течение.
Да, усетих го, беше приятно в началото.
Може би само момчето? - Какво?
Ние ще се справим.
Хайде, Уди.
Дръж го здраво, Уди. - Ела. Дръж се здраво.
Ще доведа някого.
Благодаря Ви много. - Бъдете внимателни!
Дръж се за раменете ми. Ето така, добре.
Добре.
Чакай, чакай, не за врата. - За раменете, Уди.
Не за врата ми, не за врата. - Внимавай, Уди.
Раменете, Уди, не за шията. Раменете!
Раменете, а не за врата... - Не за... Уди, не за врата!
Уди!
Какво правиш? - Какво правиш?
О, Боже мой, Йеуда! - Той едва не ме уби! Какво му е?
Направи нещо, Йеуда.
Уди! Уди!
Уди! Гмурнах се под водата, не можах да те намеря никъде.
Мамо, достатъчно. Татко, престани. Добре съм.
Уди... Толкова се уплаших.
Той едва не те удави, този идиот.
Какво ще правим, Йеуда? Просто ще се удавим ли тук?
Стига, Дина, ще се оправим.
Всички сме заедно сега. Това е важното.
Виж. Дюшека вече не издиша.
Спасител!
Ей там, ей там!
Ето го Тувия!
Тувия! - Тувия! Тувия!
Не ти ли пука, че е Тувия? - Сега ли? Тук?
Ако ще да е Муамар Кадафи, не ми пука. - Точно така.
Тувия! - Тувия! - Тувия!
Това не е Тувия. Това е Рафи, новият му помощник.
Рафи! - Рафи!
Ето го! Ето го!
Тук!
Дина! - Стойте настрана! Стойте настрана! Остави я да диша. - Дина!
Какво се е случило? - Слязохме и припадна.
Всичко е наред, знае си работата. Тя ще се оправи след минута.
Откъде знаеш? - Повярвай ми, знам.
Идете и си починете. Заведете сина си да си легне в палатката.
Той не ми е син, а неин съпруг. Хайде, Йеуда.
Чакай, ами Дина? - Ще е наред, ще се погрижат за нея.
Поседни в палатката, това ще отнеме минута.
Какво говориш, Ной? "Как така да поседна в палатката?"
Това е Тувия, главният спасител. - Какво става, хлапе?
Това е майка ми. - Остави на мен, Рафи.
Извинете, чие е това момиче?
Съжалявам, тя е моя, съжалявам.
Това е моя младоженец! Облечен в бяло, точно като в книгата.
Не, скъпа. Младоженеца е облечен изцяло в бяло, риза и панталони също.
Тя също ли е от семейството ви? - Не.
Опитваш се да ме подлудиш ли? - Това е Тувия, току-що те реанимира.
Приятно ми е да се запознаем, аз съм Дина Голдщайн.
Приятно ми е, Тувия.
Как се чувстваш? - По-добре сега, благодаря.
Благодаря много. Ще поседя тук малко.
Морето е опасно. - Да, знам. Няма да се повтори, съжалявам.
Крайно време е да се научиш да плуваш, хлапе.
Рафи, върни обратно сърфа.
Казах ти да не влизаш. - Не, не,
ти ми направи жест с главата да вляза.
И знаеш ли какво? Едва не умрях там. - Какво е усещането?
Нищо, нищо. Дори не се уплаших.
Ще го изпратим на курс по плуване, нали?
Да, трябва да се научи да плува.
Втора сцена: Стената (Шест години по-късно)
Стига вече, стига!
Какво става?
Стига вече.
Хайде, всички!
Ей, Уди. Можеш ли да пееш на японски?
Млъкни, Хуми, идиот такъв. Майната ти. - А на френски?
Да, разбира се. Но сега на сръбски. - Сръбски? - Да, сръбски.
Хей, Бени. Как можеш да виждаш струните с тези очила?
Млъкни, за кой се мислиш? Копеле.
Уди...! - Защо се застъпваш за този сляп идиот?
Той дрънка. Той... - Казах ти да млъкнеш, тъпако.
Добре, достатъчно. Ела тук!
Какво ти става? - Майната му, какво ти пука?
Достатъчно! Какво става тук? Амирам!
Зоар, иди да събудиш баща си. Хуми, седни!
Какво ти е направил?
Уди, Уди!
Идиоти.
Вече ще сте в средно, а не в начално училище. Дръжте се подобаващо.
Как се държите на партито за края на училище!
Какво парти само. - Уди, не е смешно.
Партито свърши. - Не! Какво...
Партито свърши. Отивайте си по спалните чували
Е, хайде.
Това не е приключило, Уди. Това беше неуместно.
Ела тук, Оделия.
Хайде, Зоар, събуди баща си.
Ало?
Хилик? Да. Всичко е наред. Да.
Отиват да спят. Да.
Беше хубаво парти...
Благодаря. - Няма защо. Ще го науча него.
Но е вярно, вече едвам виждам.
Това е, ще стана сляп.
Няма да станеш сляп.
Сега е тъмно. Аз също едвам виждам.
Жалко, сръбската песен можеше да се получи много хубава.
Видя ли Оделия как ме гледаше? - Кога? - Когато пяхме.
Не е ли малко глупаво да спиш на 100 метра от дома си?
100 метра е за теб, за мен е по-далеч.
Не, не идвай.
Знам, че е само на 2 минути. Не, лека нощ.
Не мога. Няма да те целувам по телефона, Хилик.
Ще се видим ли утре?
Добре, ето ти целувка.
Ало?
Зорки, виж.
Такава кола принадлежи на бригаден генерал, ако не и по-висш.
Сигурно провеждат някакви учения тук...
Стената, която виждате тук, е от периода на кръстоносците и мюсюлманите.
Това са римски скулптури, а това мюсюлманска градина.
Сега, представете си тези руини
завършени, цяла стена, каквато е била,
и си представете, че тези счупени скулптури са цели
и ги обрисувайте в цялата им слава.
И така, какви ще станете?
Какви ще станете?
Хора на изкуството!
За момент ще се превърнете в архитекти и скулптори.
Ще станете творци!
Виждате ли колко е хубаво да твориш, дори само във вашето въображение?
Къде е Хуми?
И Зоар го няма. Някой да е виждал Зоар? - Оделия също я няма.
Те дойдоха с нас, нали? Кога са изчезнали?
Разбира се, че е така. Оделия седеше тук, точно зад мен.
Аз ще отида да ги търся. Ти стой тук с децата.
Имам нужда от двама доброволци да дойдат с мен.
Ти и ти. Елате с мен.
Зоар!
Зорки!
Знаеш ли, че майката на Оделия е мъртва? - Не.
Баща й ще се побърка ако не я намерим.
Откъде знаеш, че майка й е мъртва?
Хей, какво става? Започнете да търсите.
Какви са техните имена. - Хуми и Оделия.
Хуми и Оделия. Добре, почвайте да викате.
Хуми! - Хуми! Оделия! - Оделия!
Зоар... О, Боже мой!
Уди.
Гледай, гледай там. - Уау.
Къде? Там там. Виж. - Уау! Толкова е голяма.
Кое е толкова голямо?
Не е голяма, огромна е.
Мисля, че е мъртва. - Мислиш ли? Може би просто спи.
Какво правиш? Махни се!
Късметлии сме, че не ни нападна. Защо я дразниш?
Видя ли размера й? Може да те убие за секунда.
Тя просто спеше и ние я обезпокоихме.
Нека продължим нататък. Зоар!
Оделия! - Зоар!
Оделия! - Колата е все още тук.
Зоар!
Къде тичате? Чакай, чакай, сега ще ти покажа.
Спри, там има огромна змия.
Зоар, спри. Там има питон. - Къде?
В дърветата, ей там. - Току-що го видяхме.
Не мърдай изобщо. Остани там, където си.
Ще те шамаросам пред всичките ти приятели.
Къде бяхте? - Защо стреля, татко?
Какво искаш да кажеш? Има огромна змия там.
Искаш да те ухапе ли? Ще умреш на място.
И вие сте големи умници.
Знаете ли, че целият клас ви търси?
Там един офицер и жена-войник се натискат в колата.
Той дори не е бригаден генерал. Той е полковник.
Видях неговия ранг. - Полковник?
Те получават ли такива коли?
Наистина ли го правят? - Разбира се.
Момичето вече бе напълно голо.
Ето ги.
Какво стана?
Тримата заслужават шамари. - Да, но какво се случи?
Какъв беше този изстрел? - Аз стрелях с пистолета си.
Имаше змия, така че стрелях. - По змията? - Не по змията.
Избяга. Стрелях във въздуха за да спрат и те спряха.
Къде е Уди?
Уди не се ли върна с теб?
Знам къде е той.
Уди!
И не я ли изплаши? - Не беше изплашена изобщо.
Тя ме погледна и ми прати въздушна целувка.
Откъде знаехте къде бях? - Оделия ни каза. Тя се сети веднага.
Знаеше ли, че майката на Оделия е мъртва? - Не, откъде да знам?
Освен това, какво ме интересува?
Сега знам, че си влюбен в нея. Знаех си.
Защо, защото майка й е мъртва ли? Не бъди глупав.
Уау, виж колко хубава е стената.
Къде отиваш?
Уди!
Уди, какво правиш?
Спри, достатъчно, слизай веднага.
Деца, това е опасно. Слизайте веднага.
Тези камъни са много широки. Елате сами да видите.
Не ме интересува, че са широки, слизайте.
Виждам моята къща. - Шарон, какво правиш?
Нека да се качим. - Никой да не се качва.
Можеш да видиш и училището. Тирца, виждам нашата класна стая.
Къде?
Виждаш ли?
Можеш да видиш почти целия град. Красиво е.
Добре, достатъчно. Слизайте. - Добре, Хайде, да вървим. Идваме.
Хей виж, рог на елен. - Къде? Ето, погледнете.
Никой да не го пипа. Мой си е.
Уди, какво правиш? - Хей, внимавай.
Уди! - Той е луд.
Уди! Върни се и слез от другата страна.
Уди... - Сега и другият полудя.
Как се казва? - Хуми. - Хуми, върни се обратно!
Пращам ви и двамата право вкъщи...
Добре, бавно. - Стъпи с крака долу, бавно.
Стъпи там. Бавно, бавно.
Дръж се здраво. Здраво!
Линейка. Който има мобилен телефон, да повика линейка.
Реума, донеси ми малко вода.
Хуми... Хуми, кажи нещо. Хуми.
Има толкова много кръв... Няма сигнал, опитах няколко пъти.
Как така, "няма сигнал"? Използвах мобилния си тук вчера.
Който има мобилен, наберете 911!
О, Боже!
Спри вече да стреляш, Амирам. Моля те, спри.
Стрелям за помощ. Какво толкова се вълнуваш?
Имаме двама пострадали тук и викаме за помощ.
Няма никой тук за да викаме за помощ.
Спри със стрелбата и опитай отново с мобилния си телефон.
Хуми?
Хуми, кажи нещо.
Хуми, кажи ми нещо.
Хуми...
Уди, добре ли си? - Да, така мисля. Да.
Главата ме боли малко.
Какво правехте там горе? Какво само щъкате наоколо?
Защо си му се развикал? Не виждаш ли, че не може да се движи?
Не можеш ли да се движиш? - Не.
Тирца, Тирца. - Да?
Говорих с тях. Линейката е на път. - Благодаря на Бога.
Уди, чуваш ли ме? - Разбира се, че те чувам.
Когато Хуми започна да пада ти се опита да го спасиш? Нали?
Не, аз паднах и го хванах за крака. Как е той?
Това дори не беше рог на елен, само някакви сушени зеленчуци.
Тиква, мисля. - Извинете ме.
Извинете ме, какво става тук? Кой стреля?
Аз, аз стрелях.
Две деца паднаха от стената и са сериозно ранени.
Особено това.
Ирит, хайде. Събуди се! Донеси ми чантата от колата, бързо.
Добре, това са само драскотини. Ще се оправи.
Само драскотини? - Да.
Но трябва да изследваме по сериозно, на рентген може би...
може да има мозъчно сътресение.
Аз съм лекар. Главен медицински офицер на Южното командване.
Той внезапно заспа.
Вие ли сте учителката тук? - Да.
Моля, преместете децата. Веднага.
Отдалечете се. Колко пъти трябва да ви казвам?
Това е сериозния случай. - Той? - Да, много сериозен, да.
Виждате ли?
Вижте.
Коста му е счупена и натиска мозъка му.
Надявам се, ще сме в състояние да го спасим.
Е, не е ли това раят?
Не знам. Нямам представа.
Не мога да реша.
Наоми, ела да го пробваш.
Да?
Да, Йеуда Голдщайн, да.
Какво?
Кога се случи това?
Добре, тръгваме.
Уди си е пукнал черепа. Той е на път към болницата.
Стига, Дина. Нека стигнем първо до там.
Той е силен. Знам го, усещам го.
Какви ги говориш, силен бил. Пукнал си е черепа!
В болницата ще отида първо аз.
Изчакай в колата, докато се върна. - Какво? Няма начин.
Ще вземе да ти прилошее както ти стана с дядо?
Не се чувстваш добре в болниците. Знаеш това.
Идвам и това е. Край на дискусията.
Г-н и г-жа Голдщайн? - Да? - Приятно ми е, аз съм д-р Шифър.
Оперирах сина ви. Елате с мен. - Не се ли познаваме?
Да, вие сте семейството, което едва не се удави в Ашкелон, нали?
Ние бяхме там с дъщерите ни.
Защо не са го завели в болницата в Ашкелон?
Защо са го довели тук?
Ще знаем дали операцията е успешна, чак когато се събуди,
утре сутринта, или може би по-късно тази вечер.
Просто е. Ако си движи ръцете и краката и говори правилно,
това означава, че всичко е наред и нищо не е засегнато.
Очевидно, главата му се е ударила в камък и е получил силен удар.
Костите в тази част на черепа са се счупили
причинявайки кръвоизлив. Във всеки случай, най-голямото ни притеснение беше,
че това ще окаже натиск на мозъчната тъкан...
Добре ли сте?
Да, добре съм. Малко замаян, това е всичко.
Тогава елате и легнете за малко. Починете. Елате тук.
Винаги му прилошава в болниците. - Всичко е наред.
Всичко ще е наред след минута. - Искате ли да дойдете да го видите?
Да, разбира се. - Добре. Вие можете да останете тук.
Може да идвате да го виждате, когато и колкото време искате.
Но за сега, без малки деца. Има ли братя и сестри?
Не, няма.
Дина.
Дина, върни се да ми кажеш какво става.
Йеуда.
Йеуда, ставай.
Какво става, Дина?
Нещо случило ли се е? Уди добре ли е? - Нищо не се е случило. Как се чувстваш?
Добре съм, защо? - Можеш ли да станеш? - Да, защо?
Тогава ела с мен да видиш Уди.
Той спи, видях го, но искам да си там с мен.
Уди.
Събуди се, Уди.
Ние сме тук. Тук, до теб.
Ела да седнеш, Дина.
Хайде.
Ако той не се събуди, аз ще...
Аз ще умра. Казвам ти, Йеуда, направо ще умра.
Стига, Дина, не говори така. Стига.
Мамо.
Да, Уди?
Да, тук съм.
Главата ме боли силно.
Уди...
Как се чувстваш? - Добре, освен главата ми.
Уди, скъпи, ти се събуди.
Уди...
Раздвижи си ръцете.
Сега краката. - Какво? - Размърдай ги.
Сега говори.
Говоря ви. Какво ви става? - Уди...
И кога ще е това изследване? - След около месец и половина.
Как е Хуми? - Не съм питал и не знам.
Защо стана толкова сериозна изведнъж?
Какво очакваш? Заради Хуми сме тук.
Майка му дори каза на цял Ашкелон, че ти си го дръпнал.
Но това е вярно. - Уди, не говори глупости. Стига.
И престани да повтаряш това, защото не е вярно.
Виж кого доведох. - Бени, здрасти!
Толкова е хубаво, че дойдохте, благодаря ви.
Елате да седнете. - За какво ти е китарата?
Уди, как си? - Добре.
Как се чувстваш? - Добре, добре.
Следващия месец трябва да ми направят електроенцефалограма.
Някога чувал ли си такава дълга дума?
Наистина е дълга дума. - Бени, чувал ли си? - Никога.
Това са писма от класа.
Когато чуха, че няма да дойдат всички написаха по нещо,
всеки според възможностите си.
Защо не идват? - Защото те изписват след 2 или 3 дни.
За какво да идват всички до тук, ще те видят у дома.
Използваха един нов метод, когато го оперираха.
Да ги оставим за малко. - Да. - Добре.
Оделия отиде в чужбина. - При майка си.
Нали майка й беше мъртва? - Разбира се, че не.
Тя отиде с родителите си във Вашингтон, в посолството.
Ако искаш, имам адреса й там.
Бяхте добри приятели, нали? - Не, защо? Не особено.
Добре, ще изляза при родителите ти за малко, ще се върна.
Тирца дори не знае какво се е случило.
Но майка ми ми каза, че родителите на Оделия са разведени
и тя се премества във Вашингтон, за да живее с майка си. И преди няколко дни
видях баща й на улицата и изглеждаше малко луд, или пиян.
Но тя наистина замина.
Тя дори ми каза да ти предам поздрави и целувка.
Какво, по дяволите правиш, ей хомо?
Тирца, наистина няма нужда от извинения.
Ти си много добра учителка и никога не сме те обвинявали.
Никога, нали така, Йеуда? - Никога, освен това Уди те харесва много.
Страшно много.
Толкова се боях, толкова се боях.
Знаете го Бени, неговият приятел, каква дружба.
Като го няма Уди, той е като увехнало цвете в класа.
Такива добри приятели.
Да, те наистина имат специална дружба.
Да.
Това е нов метод вече го използвали при хора,
чиито очи са дори по-лоши, отколкото моите.
Има ли такива? - Разбира се, идиот,
и тези хора, които са им правили операция
виждат перфектно, без очила.
Майка ми дори говори с един специалист за това.
Ще видим, може би следващата година.
Не мисли за Оделия. Ще има други 1000 като нея.
Аз изобщо не мисля за нея.
Хей, Бени, едвам не умрях.
И какво почувства? - Нищо.
Първо имаше някаква силна, бяла светлина и след това сякаш спях.
Знаеш ли какво? Вчера сънувах екскурзията.
Спомням си, как си казвах в съня,
"Не искам тази екскурзия някога да свършва". Странно, нали?
Имам предвид, пукнах си черепа през тази екскурзия.
Защо си донесе китарата?
Моят учител ме научи песен на португалски. - Португалски?
Стига, Бени. Остави.
Хайде, дай ми китарата.
Искаш ли нещо за пиене, Тирца? - Не, благодаря. - Сигурна ли си? - Да.
Няма проблем, ще отида... - Не, не.
Не мога да повярвам. Това е песента от моята сватба.
Уди от мен я научи. Харесва ми да я пея.
Какво съвпадение. Връщам се, идвате ли? - Да.
Хайде. - Чакай малко, Йеуда. Чакай.
Какво има? - Искам да ти кажа нещо.
Какво?
Може би трябва да имаме още едно дете?
Може би трябва да опитаме отново?
Ако ти желаеш, аз съм съгласен.
Сигурна ли си, че искаш да преминеш през всичко това отново?
Всички процедури и изобщо?
Да.
Сцена трета: Дома (Две години по-късно)
Събитието приключва, всички се отправят по стълбите,
Перес и Рабин към колите си...
Не, това не се е случило по този начин.
Шимон Перес отива настрани да поздрави хората и Рабин продължава сам.
Продължи.
Той продължава, Перес отива настрани.
Тогава охранителя... - Не, това не е вярно.
Охранителя е отишъл да доведе Леа Рабин.
Помолих ви за биографията на някоя личност, когото почитате
и трябва да се концентрирате в подробностите,
не само да се съсредоточавате върху английския език.
Разбирам. Тогава, започвам от самото начало.
И двамата слизат по стълбите...
Орен, концентрирай се.
Не са "и двамата".
Перес отива там, нали?
Знаеш ли какво? Ела тук. Ти ще си Шимон Перес.
А аз ще съм Рабин.
Имам нужда от двама охранители.
Хуми и Йонатан. Елате. Вие ще сте охранителите.
Вие ще бъдете зад мен.
Шимон Перес е вече излязъл.
Значи вие сте зад мен...
Имам нужда от още един охранител.
Кой си ти?
Това е Бени. Не го ли помните?
Оперираха го. Той вече няма нужда от очила.
Извини ме. Бени, ти ще бъдеш Рабин.
Какво?
Ние пресъздаваме убийството на Рабин.
На английски?
Това е клас по английски.
Е, Бени, аз тръгвам. Чао.
Хайде, Бени. Не искаш ли да бъдеш Ицхак Рабин?
Добре. Имам нужда от още един охранител.
Ти, например.
Операцията е минала успешно.
Той почти не те позна. Казах ти.
Какво става? Д-р Щайн напълно ли се е побъркал?
Хайде, ти ще си Рабин.
Нека ви покажа.
Ето така. Сега ти го направи.
Отлично!
Къде е Шарон? - Не мърдайте от маркираното.
Тя е на погребение в Тел Авив. Нейният дядо е починал.
Уди. Бени. Пазете тишина.
Уди, ела тук, ти ще си Игал Амир.
Игал Амир? Аз? Не, не искам.
На английски, това е само театър. Ние се преструваме.
Нали знаеш какво означава "преструваме се"?
Знам какво означава "преструване",
но не искам да бъда Игал Амир.
Аз искам! Искам да бъда Игал Амир.
На английски, Реума. Иначе какъв е смисъла?
Не можеш да бъдеш Игал Амир, това е роля за момче.
Можеш да играеш ролята на Леа Рабин, ако искаш.
Леа Рабин? Ти луд ли си? Никога!
На английски, Реума. Хора, какво става тук днес?
Ето, вижте колко е хубаво. Там е градът, там морето.
Само си сядаш, хапваш си диня със сирене и се наслаждаваш.
Елате да видите спалните.
Дина, какъв прекрасен апартамент сте си купили.
Йеуда... внимателно, Уди спи.
Това е банята на децата.
Това е стаята на бебето.
Не сте ли купили нищо? - Не, все още нищо.
Суеверие. Бебето ще се роди след 2 месеца, тогава с Божията воля...
Това е стаята на Уди. Той спи.
Ние сме изненадата за рождения ден на майка ти.
Не ни ли помниш? Аз съм Мира, а това е Рути.
Загаси светлината... - Между другото, къщата ти е много хубава. - Прекрасна.
О, виж какво си имам.
Уау! Красива е. Искаш ли да я облека? - Да, защо не?
Искам да изглеждам малко по-секси. Дръж това.
Хубава е, нали?
Къде я купи?
В Прага.
Закопчай ципа. - Уау.
Празнуваме едновременно новодомство и 36-ият рожден ден на Дина,
което е 2 по 18, число носещо щастие, наздраве. - Наздраве.
Благодаря ви, че дойдохте. Само с Рути не можах да се свържа и я няма.
Също и с Мира, но тя е в Прага, така че...
Съжалявам, Дина.
Сега, нека видим красавицата на нашето парти в цялата й прелест.
Ето, подготвих това предварително.
Какво е това? - Не знам.
Това Дина ли е? - Толкова са сладки. - А това е Рути
Не ми прави това отново, едва не припаднах.
Поздравления.
Уди.
Уди, какво си станал в този час?
Върви да си лягаш. - Не мога да заспя с целия този шум.
Остави го да остане, остави го.
Ела тук, Уди, седни до мен.
Мира е красива, нали?
Дори не я гледах.
Да, добре...
Дори не ми отговаряй, не искам да слушам.
Не знаеш с кого се забъркваш. Повярвай ми.
Ще ви побъркам, теб и цялото ти семейство, кучи син.
Мислиш си, че като закачиш бележка във фоайето
след това можеш да си правиш каквото искаш?
Какъв е този шум в петък вечер?
Тропате по пода с крака, какво е това? - Кой тропа с крака?
Млъкни, лайно.
Сега влизай вътре, и кажи на приятелите си да се прибират у дома,
или искаш аз да им кажа?
Съжалявам, господине, така няма да стане,
Няма да стане с този тон.
Не ни заплашвайте.
Ще ви заплашвам, колкото искам. За коя се мислиш?
Махай се от тук, грозна кучка.
Побързай и кажи на приятелите си да се прибират вкъщи.
Хей, хей, хей! - Какво хей, хей, хей?
Не говори с жена ми така. Тя е бременна.
Ще говоря с нея както си искам, а ти млъкни!
Не постъпваш правилно, искам така да знаеш.
Хайде, Йеуда, трябва да спим. Всичко ще оправи, не се притеснявай.
Как ще се оправи?
Купихме си апартамент над престъпник.
Къде са хапчетата? - Валиума ли? - Да.
Там, в розовата чанта.
Аз знам кой е съседа. - И кой е той?
По-големия брат Тувия, спасителя.
Тогава отиди да говориш с Тувия, кажи му да успокои брат си.
Няма нужда да говори с никого, всичко ще се оправи.
Аз ще се погрижа за това. Хайде, да спим.
Уди, 3 часа сутринта е.
Поканих Шарон. - За какво?
За да види апартамента.
Аз не съм го виждал още, а вече й го показваш на нея?
Можеш да дойдеш също. - Да да, за да ви светя ли?
Знаех си, че си се влюбил в нея, по луд си, отколкото си мислех.
Влюбваш се във всяка, на която й почине роднина...
Идиот, починал е дядо й, дядовците винаги умират.
Вечер е още по-хубаво.
Само си сядаш
хапваш си диня със сирене и се наслаждаваш.
Много хубава къща. На кой етаж сме? - Шести.
Ела и виж каква голяма всекидневна имаме.
Не е ли голяма?
Това е безопасната стая при атака, но сме я превърнали в дрешник.
Това е банята, на мен и сестра ми. Ела да видиш.
Не, не искам. Къде е твоята стая? - Ето я.
Това е леглото, китарата. Това е за телевизора, ще си имам собствен телевизор.
Това са моите дискове, и стерео системата.
А това е стаята на сестра ми.
Не сте ли купили нищо? - Родителите ми не искат, преди да се роди.
Някакво суеверие.
Ела да видиш, болницата се вижда от тук.
Може би ще видим майка ми. Тя е там за изследвания.
Откъде знаеш, че е сестра, а не брат? - Видяха го на видеозон.
Ти видя ли го? - Не, не пускат деца вътре.
Ти дете ли си? - За тях съм.
Ти луд ли си? Какво правиш? - Нищо. Искам да те целуна.
Но защо? Какво става? Помислих си, че е странно.
Каниш ме у вас,
и си толкова мил с мен, казваш ми всички тези неща...
Никога не си ме забелязвал. - Но ти също... - Аз също какво?
Тогава защо дойде,
хареса ти апартамента и ме питаше за сестра ми?
Съжалявам... - И какво, като съм попитала?
Не мога ли да съм учтива с теб?
Означава ли това, че искам да ме целунеш? Изобщо.
И за какво съжаляваш?
Бях искрен, като казах, че съжалявам, защото...
Здравей, Шарон. Как си? - Добре, тъкмо си тръгвах.
Много хубава къща. - Благодаря. Дали да не си полегнеш?
Току-що се връщаме от едно малко по-сложно изследване.
Веднага се връщам. Ще изпратя Шарон. - Не е нужно да ме изпращаш.
Добре, чао. - Чакай малко.
Къде са тези хапчета?
Толкова съм нервен, това изследване ме стресира малко.
Изследването те стресирало? Не ми ги разправяй.
Това е заради съседа и ти преувеличаваш.
Престани с тези хапчета и ми донеси малко вода.
Тогава Рабин отишъл да се консултира с Бен Гурион, защото почувствал...
Знаеш ли, че майка ми дори не е била родена, когато това се е случило?
Той наистина се е побъркал, казвам ти. Обсебен е от Рабин.
Рабин се върнал от там, депресиран.
Той чувствал, че не може да говори...
Д-р Щайн, извинете ме, какво става?
Дискутираме в класа как Рабин
се върнал от среща с Бен Гурион много депресиран и притеснен.
Ервин, ела в кабинета ми след края на урока, моля те.
Уди, трябва да дойдеш с мен за малко.
Ще говоря с Бени. Добре, но ти говори с майка му.
Добре, татко. Но аз също искам да видя мама.
Добре.
Чао.
Майка ми е в болница и баща ми трябва да остане с нея.
Има някакъв проблем с бременността. - Да, баща ти ми каза.
Виждам сградата, но не много ясно.
Повярвай ми, знам всеки коридор и отдел вътре.
Позволяваха ли ти да се разхождаш? - Аз не бях болен.
Къде предпочиташ да спиш, тук или в хола?
Мога да донеса легло и матрак от килера.
Предпочитам в хола, така ще мога да гледам телевизия.
Добре, ще донеса чаршафи.
Защо решиха чак сега да ти направят брат? - Сестра.
Не знам. Мисля, че са имали проблеми със забременяването.
И този път им отне повече от година.
Добре, хайде.
"Светъл, слънчев ден, без облаци,
"Моите приятели и аз отиваме на плажа.
"Взехме колата, момичетата вече са там,
"Когато стигнем до морето, ще вземем нашият сърф.
"Отново сърфираме, носим се по вълните
"Ето още една голяма вълна, внимавай, да не паднеш.
"От плажа в Бат Ям до Херцлия... "
Тихо, тъпанари!
Това е съседа от долния етаж. Винаги крещи, когато е шумно.
Баща ми доста го е страх от него. - Защо?
Защото дойде един път тук, и направи ужасен скандал.
Знаеш ли кой е той? Брата на Тувия. - Наистина ли? - Да, по-големия му брат.
Знаеш ли какво? Може би ще спя в стаята на сестра ти.
Влизайте, влизайте.
Ако успеете да го събудите, спи като заклан.
Влизайте.
Не гледай снимките, Уди. Хайде, иди го събуди.
Той не е чувства добре от вчера.
Тувия.
Имаш гости.
Сина на човека с мебелния магазин.
Тувия.
Ставай, вече е 9 часа. Трябва да почваме работа.
Какво е станало?
Не знам какво ми става, не се чувствам добре напоследък.
Добре, отивам във водата. Ще се върна.
Всичко започва в морето, и добро и лошо, казвам ви.
Е, момчета...
Какво мога да направя за вас?
Слушай, Тувия, можеш ли да поговориш с брат ти?
Преместихме се над него и той винаги крещи и ни заплашва.
Добре, благодаря ви много. Ние сме тук до 19:00 часа.
Добре, благодаря ви много. - Благодаря.
И така, какво каза той? - Вече ти казах, четири пъти.
Той каза, не се страхувай брат му не е престъпник,
няма да направи нищо. Той просто крещи и говори грубо понякога.
И това ли е всичко? - Това ли е всичко, което каза?
Какво очакваш да каже, че ще дойде да набие брат си?
Да. - Престани, татко. Какво искаш повече?
Той каза, че не е престъпник,
не е опасен и не е наранявал дори муха.
Това също ли каза? - Да. - Сега ми го казваш?
Какво, че не е наранявал дори муха? Добре, ще ти го кажа отново,
никога не е наранявал дори муха.
Отново този пияница.
Още не е пристигнало, какво да направя? Може би утре.
Но вече говорихте с тях вчера.
Нямаме легла къде да спим.
Трябва да разберете.
Ужасно е на пода, само с матрак...
Без нищо.
Успокойте се, всичко ще бъде наред.
Всичко ще бъде наред, успокойте се, аз ще се погрижа.
Ето, аз ще...
Ще отида да им се обадя отново, чакайте тук.
Само една минута.
Да.
Добре, идваме.
Изписват мама. Да вървим да я вземем. - Аз също?
Да. Казах "да вървим". Трябва да ми помогнеш с нейните неща.
Тя трябва да почива, да не носи нищо, да не се движи много.
Да почива на легло, така й казаха.
Слушайте...
Йеуда.
Йеуда, събуди се.
Нещо не е наред.
Какво не е наред?
Нещо не е наред, усещам. Трябва да извикаш линейка.
Знаех, че не трябва да ме изписват.
Ще се обадя веднага щом узная какво става. Ако мога, ще се върна.
Да се обадя ли на майката на Бени, искаш ли да отидеш там?
Той може да остане с нас докато се върнеш.
Аз съм Сима, съседката под вас.
Жената на Барух. - Барух?
Не се притеснявайте, всичко ще е наред. Отидете с жена си.
Добре. Става ли, Уди? - Всичко ще е наред. - Благодаря.
Няма проблем, мога да остана сам вкъщи. Не е за първи път.
Къде е Барух? - Спи.
Дори влак да премине през къщата, няма да се събуди.
Тогава как се събуди, когато пеехме и когато родителите ми пяха?
Не се е събуждал, а не можеше да заспи.
Мислех, че спиш. - Да спя? При този шум?
Чух, че си ходил да се видиш с брат ми, Тувия.
Той е симпатяга, нали? Силен. - Да, отидохме да го видим.
Но не се чувстваше добре. - Какво говориш, той е силен като бик.
Беше най-силният човек в града. Само аз можех да го поваля. - Наистина ли?
Той ни каза точно обратното. - Така ли каза?
Той е малкият ми брат.
Аз го обичам.
Добре, трябва да тръгвам. Утре съм на училище.
Защо? Можеш да спиш тук.
Стаята на дъщеря ни е празна, тя е в армията, няма проблем.
Не, благодаря. Ще се кача горе. - Остави го, всичко е наред.
Ако имаш нужда от нещо, ние сме тук. Не се колебай.
С Божията воля всичко ще е наред.
Лека нощ, приятелю. Лека нощ.
Г-н Голдщайн, можете да влезете. - Благодаря.
Здравейте г-н Голдщайн. Искам да ви поздравя.
Бебето е здраво, но трябва да Ви кажа, тя е малко мъничка.
700 грама, за възрастта й не е много.
Но сме имали такива случай и преди.
Благодаря Ви много. - Елате с мен.
Тя ще трябва да остане тук поне за два месеца,
и аз ще трябва да идвам всеки ден, така че живота ни
ще се промени малко.
Но това, което е важно сега, е, тя да се развие и всичко да е наред.
Така че, на колко е тя?
Тя е на 29 седмици, но е малко дребна за възрастта си.
Защо?
Това няма значение, Уди. Тя е малка и толкова.
Не, всичко е наред, Йеуда. Всичко е наред. Виж, Уди...
Случи се ето това... Знаеш, че бебето е във вода в корема,
и по някаква неизвестна причина,
водата започна да изчезва.
И тъй като тази вода е от съществено значение за бебето,
трябваше да го извадят. Това е всичко.
Кога мога да я видя?
Не знаем, не пускат деца там.
И аз мисля, че имат право.
Освен това, бих искала да почакаш малко. Става ли, Уди?
Изчакай, докато тя порасте малко. - Но аз искам да я видя.
Не ми пука, че тя е малка. Бебетата винаги са малки.
Няма причина да се пренебрегват вашите уроци по английски
и докато д-р Щайн се оправи, аз ще го замествам.
Разбрах, че той ви е помолил да изберете историческа личност...
Здравей, Оделия.
Сигурен съм, че всички помните Оделия от началното училище.
Оделия се върна от Вашингтон.
Те са ни съседи, т. е. леля й. Те са отседнали при нея.
Баща й влезе в нашия магазин, беше доста пиян.
Сигурен ли си, че знаеш къде сме? - Спри да ме питаш вече.
Стига. Казах ти хиляди пъти. Знам много добре къде сме.
Ето го асансьора, за който ти казах.
И не забравяй, ако някой пита, си на 16 и аз съм ти братовчед.
Мисля, че тук трябва да влезеш.
Извинете, мога ли да ви помогна? - Сестра му е тук.
Той не я е виждал и иска да я види.
На колко години си? - На 16. - Почти 17.
Кой е той? - Братовчед ми.
Родителите знаят ли, че сте тук? - Да.
Вижте, двамата сте лъжци,
и правя нещо, което не трябва. Но ако вземете престилки
и влезете вътре, ти първи и след това ти, ще говоря със сестрата.
Но ще бъдете бързи, виждате я и се връщате. Бързо.
Как е фамилното име? - Голдщайн.
Влез вътре, виж я. Тя е много сладка.
Извини ме, но трябва да тръгваш.
Операцията не беше твърде успешна.
От далеч е добре, но в близост...
започнах да виждам размазано.
През лятото ще ме оперират отново да го коригират.
Не се притеснявай, Бени. Ще виждаш перфектно.
Тя е сладка, нали? - Да, много е сладка.
Малко дребничка, но знаеш ли какво видях?
Тя има петно тук, на главата й, точно там, където ти пукна твоята.
Видях го, чак когато си сложих очилата. - Наистина ли?
О, майка ми е тук. Хайде, скрий се.
Тя можеше да направи кариера от това. Наистина можеше.
Макар че никоя от другите не успя.
Нито Рути, нито Мира, нито една от тях.
Доста трудно е да се пробие в шоу-бизнеса.
Дали тя съжалява? Това, не знам.
Знаеш ли какво?
Защо не я попиташ?
Питал ли си я някога? - Какво? - Дали тя съжалява.
Да, питах я. Но отдавна.
И какво каза тя?
Че не съжалява.
Обичаш я, нали?
Да, много. Винаги съм я обичал.
Ами ти? - Аз също.
Но не като теб.
Пригответе я за рентгенова снимка.
Както виждате правим всичко, което можем.
Мисля, че ще успеем да я измъкнем от това,
но предлагам да се обадите на мъжа си, да не сте сама.
Бени! Бени!
Той е под душа, можеш да влезеш.
Здравей, Оделия. Какво правиш тук? - Аз живея тук.
Ела тук, не мога да говоря с теб така.
Влизай, Уди. Той ще излезе след минута. - Искаш ли да дойдеш у нас?
Идвам след малко. - Хайде ела, ще хапнеш с нас.
Може би трябва да отидем у вас. У нас е невъзможно.
Баща ми вероятно ни гледа през щорите.
Да, той е там. - Знаех си.
Не се притеснявай, нищо няма да направи.
Много е нещастен, нали знаеш?
Откакто го напусна майка ми се побърка.
Е, искаш ли да дойда? - У нас?
Да, Бени ми каза, че имате нов апартамент,
с изглед към целия град.
Родителите ти у дома ли са? - Не, те са в болницата.
Чакай малко, идвам.
Свържете се с д-р Нойман.
И тя не тежеше 700 грама, а само 500 грама,
а днес е компютърен гений, свири на виолончело и е огромна.
Тя можеше също да играе баскетбол, ако искаше.
Но тя не искаше. - Искаш ли да ти покажа апартамента?
Сега? - Да, защо не?
Ела да погледнеш, от тук можеш да видиш целия град.
О... - Спряха тока. Целият град е тъмен.
Ще отида да взема фенерче.
Уди?
Оделия?
Оделия? Къде си? - Тук съм.
Къде "тук"? - Тук съм. Ела.
Тук ли спиш? - Не, разбира се.
Бени спа една нощ тук и оттогава е останало.
Виж колко хубаво изглежда болницата. Винаги, когато има прекъсване на тока
генераторите започват да работят.
Родителите ми са там. Също и сестра ми. Това е нейната стая.
Какво...
Чакай малко, не се обръщай.
Уди.
Ела тук, Уди.
Мислех много за теб, докато бях във Вашингтон.
Ела тук.
Можем да правим каквото си искаме. - Оделия, какво правиш?
Как така какво правя?
Искам да кажа, защо се съблече?
Оделия, сложи си дрехите. - Защо?
Какво става, Уди? Защо си толкова уплашен? - Не съм уплашен, но...
Виж... - Мислиш, че не знам какво правя ли?
Жалко. Жалко, че си такова дете. Това е всичко.
Това не е ли нашия съсед?
Да, той е.
Барух?
Какво става, Барух? Защо седиш тук?
Моят брат.
Намерили са го мъртъв този следобед в колибата му. Сърдечен удар.
Кой брат? Тувия?
Да.
Аз бях единственият му родственик.
Съпругата ми, дъщерите ми и аз.
Той нямаше собствено семейство.
Той беше толкова голям. Толкова силен.
Отиде си просто ей така... хоп.
Какво правите тук?
Как е бебето? Как е той?
Тя.
Тя току-що умря.
Всичките й системи се сринаха.
Беше твърде много за нея.
Ела, ела вкъщи с нас. Колата ми е тук.
Уди...
Translation ZALMEN BEHAR
Сценарист и режисьор: Ейтан Грийн
В ролите: Ювал Сегал, Дорит Лев Ари
Рон Яегерман, Йонатан Алстер,
Рон Гур Арие, Мая Бен Меир, Нина Трауб,
Цахи Град, Ашер Царфати, Иланит Бен Яков, Дани Щег,
Арие Москона, Йонатан Черчи, Роберто Полак, Йоав Хайт
Авитал Пастернак, Гилия Щерн, Нина Котлер, Шарон Шахал
Продуценти: Ейлон Рацковски, Йоси Узрад, Йоханан Кредо, Коби Гал Радай
Оператор: Шай Голдман
Редактор: Ера Лапид
Музика: Йосеф Барданашвили
Кастинг: Хила Ювал, Михал Корен
Главен дизайнер: Мигел Миркин
Костюми: Змира Рацковски
Гримьор: Карин Елбаз
Монтаж на звука: Гил Торен, Ерез Ейни Шавит
Звукови инженери: Итай Елохав, Аши Мило
Директор на продукцията: Ноа Лифшиц
Асистент режисьори: Ливнат Села, Раанан Теслер
С участието на: Лиор Раз, Хауърд Рип, Рики Хают, Илана Рейна